- Eric! - Herrejävlar - V.
- Skjut inte, Sookie. Han vet. - Vadå?
- Vem jobbar du för? - Låt mig få smaka!
- Vem skickade dig?! - Jag kan inte...
Jag kan inte prata.
För sista gången: Vem är din mästare?
Tro inte att jag är rädd för dig. Du har inget på Jackson.
Om jag berättar är jag lika död som dig. Du kan lika gärna döda mig nu.
Som du önskar.
Din matta blev visst blöt.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator och Dvärghamstern
www.SweSUB.nu - För bättre texter
- Jag är så ledsen, Lorena. - Jag mår bra. Jag läker strax.
Den keltiska väven var en gåva från härskaren av Glyndyfrdwy år 1387.
Vi hittar ett sätt att rengöra den.
Eller så planterar vi två växter framför den och döljer brännmärkena.
Det är som Harmageddon här inne. Kan alla lämna mig ensam med mr Compton?
Vi kan väl låta våra huvuden kylas ner lite.
Det kan vara svårt för nån från Louisiana att förstå, men i Mississippi-
-gillar vi inte oprovocerat våld.
Huggtänderna.
Det var miss Krasiki som rekommenderade dig.
Ska vi jobba ihop måste du komma överens med oss.
- Lyder du Lorena nu? - Det är vad hon tror.
Med tanke på din relation med Sophie Anne, vill jag ha dig för mig själv.
Vad Lorena än har sagt, har hon sina egna motiv.
Det är jag medveten om.
Hon är enfaldig för nån i den åldern.
Hon ville se till att du skulle se på när hon dödade din människa.
På tal om... vampyr mot vampyr...
Hur mycket älskar du din människa?
Varför inte förvandla henne, som jag gjorde med Talbot för länge sen.
Spendera en evighet tillsammans.
Det är förpliktelse.
Det är omöjligt.
Alternativet är att kuva henne till förvandlingen av dödlighet-
-och barmhärtighetens krafter som... jag till exempel.
- Det är inget alternativ, Ers majestät. - Jodå.
Värderar du din människas välfärd eller din egen önskan?
Du är en bråkdel av min ålder. En dag inser du att du inte kan ha båda.
Vi är utmattade av dagens problem.
Varför tar du inte och...sover på det?
Nygrävda gravar är utmärka för att göra sig av med kroppar.
- Ingen gräver upp graven igen. - Nu kan vi inte fråga ut honom.
- Det var det jag planerade. - Men så fick du syn på hans märke.
Det får mig att minnas. Obehagliga minnen.
- Hade jag fått lyssna på fler tankar... - Du vet inte hur farliga varulvar är.
De är inte rädda för döden. Om de smakar på vårt blod kan de bli farliga.
Till och med för mig.
Som jag sa: Tack för att du räddade mitt liv.
- Hur är det med din skottskada? - Det hade läkt fortare om du hade...
Jag går aldrig på det igen.
Kanske nästa gång du skjuter mig.
Jag följer dig tillbaka.
Vet du nån som heter Jackson? Det var det enda jag fick reda på.
- Han kanske jobbar för honom. - Det är där han bor.
Han hade en accent från Mississippi. Märker ni inte skillnad?
Herregud, är han från Jackson? Tror du att Bill är där?
- Vi måste dit, Eric. - Jag kan inte. Inte än.
Det finns mer problem än att hitta din pojkvän.
Du borde inte vara ensam. Varulvarna letar efter dig.
Du gör ingen nytta om du är död.
- Hur ska jag bara kunna titta på? - Det är morgon när vi når Jackson.
Om du tänker rädda vampyrer under dagtid, måste jag ha överskattat dig.
- Du kan väl tänka över det? - Visst. Jag ger mig av imorgon.
Men jag måste göra det. Bill skulle göra det för mig.
Jag förväntar mig inte att du ska förstå.
Jag förstår dig mycket väl.
Om jag hamnar i problem... så känner du det, eller hur?
- Hur snabbt kan du nå Mississippi? - Förmodligen inte snabbt nog.
Håll dig borta från problem. Det skulle gynna oss båda.
Kom igen. Bit mig. Kom igen då för fan!
Jag sa att du kunde bita mig. Varför inte?
För att du vill det.
Hej, där.
Jag väntade inget sällskap.
- Tommy sa att du drog. - Sa han det?
Han måste ha hört fel. Jag lämnar inte mina egna.
Självklart inte. - Lindy! Sam är tillbaka.
Jag hämtar henne. - Mamma?!
Jag uppskattar inte att du försöker döda mig.
Jag uppskattar inte att du kommer hit som om du hörde hemma här.
Då vi är släkt kan du väl hålla på, men...
Vi har gäster! Kom igen!
Vänta lite...
- Jag ville bara säga god natt. - Du behöver inte bo på motell.
- Låt han göra det om han vill det. - Jag måste tillbaka till Bon Temps.
- Så här dags? - Vi har våra egna liv.
Jag vill inte tränga mig på.
- Häll ut den, Joe Lee. - Jag öppnade den precis.
Du har inte sett din son på 30 år och du kan inte hålla igen en kväll?
- Vi är inga alkoholister. - Gift dig aldrig, Sam.
Vi är så stolta över dig och allt du har klarat av.
Jag önskar bara att att vi kunde göra dig stolta.
Oroa dig inte om vad jag tycker. Börja med dem.
Okej?
Ta hand om din mamma. Vi träffar varandra igen.
Det är nog bäst att du drar innan hon följer med dig.
Du glömde de här. Du tappade dem nog när du bytte...
...oljan.
- Du? Som polis? - Jag önskar att du var med.
Ikväll... har universum visat mig mitt öde.
Jag ska skydda och tjäna medlemmarna i Renard församling.
Det handlar inte bara om att fälla folk. Det finns flera olika övningar...
Jag kan allt nu.
Skulle du känna dig säkrare med mig som patrullerade gatorna eller Andy?
Ja, det var det jag trodde.
Herregud. Vad var det som precis hände?
Du förlorade dig själv till tomrummet.
Man kan tro att det var en gåva, men det är vanligt bland vampyrer.
- Jag gör aldrig det här. - Engångsligg?
- Billiga motell? Vampyrer? - Inget av det. Inget illa menat.
Fast motell har jag gjort. Men bara en gång.
Varför behöver du ett rum? Sover inte ni i marken?
Det är skönt att ha ett ställe att duscha på, raka sig och ha kul med dig.
Fan också. Hände det här för att vi spöade några bondlurkar ikväll?
Du gjorde det. Du hade dödat dem om inte jag hade hindrat dig.
- Jag ville det. - Var kommer all ilska ifrån?
- Det vill du inte veta. - Jag måste få vara lite nyfiken.
Jag vet inte om du har man eller pojkvän.
Det här var bra och allt... Fantastiskt. Men vi ska se det för vad det var.
- Kör hem mig bara. - Får jag fråga vad du heter?
- Struntsamma, jag går. - Jag heter Franklin.
Sluta är du snäll. Mitt namn spelar ingen roll. Inte för mig.
Tack, Franklin.
- Jag hoppas att det är nåt viktigt. - Hej, det är Jessica Hamby.
- Vi pratade igår. Det var jag... - Jag kommer ihåg. Vad är det?
Jag behöver din hjälp. Jag vet inte var Bill är och ni är de enda jag känner...
Säg vad det är. Jag håller på med nåt.
Kommer du ihåg när jag frågade dig vad du skulle göra om du råkade döda nån?
Köpte du en motorsåg?
Det är det som är problemet. Jag hämtade motorsågen men nu är han borta.
Jag var bara borta i 15 minuter.
Så problemet är att du inte har en död kropp i ditt hus?
- Ja... - Det låter inte som ett problem.
Alla barn är likadana. Vad höll vi på med? Just det.
Luta dig bakåt och tänk på Estland.
- Herregud, har du en bror? - Nyheter för mig med.
- Hur är de? - Jag känner mig mer hemma här.
- På tal om det, hörde du om...? - Ja! Herregud.
Sköt Andy honom?
Tur att stan inte har flera barer.
- Hur länge är du borta den här gången? - Två eller tre dagar.
Jag kan vara där vid solnedgången.
Hur kan du tro att jag stannar när Bill kan vara i Jackson?
Jag vet att jag inte ska gräla med dig. Behöver du nån...
Om du vill hjälpa till... Jag lämnar Jessica ensam.
Kan du kolla så hon att inte gör nåt dumt?
- Hur då? - Ge henne ett jobb?
Jag skojade bara. Tänk dig. Arlene skulle bli knäpp.
Om du inte kommer tillbaka, får hon ditt jobb.
- Fin ring. - Tack.
Vad är skillnaden mellan polisinspektör och kapten i Louisianas polis?
- Pass. - Vad är alkoholgränsen i Louisiana?
När man är full? Nästa fråga.
Jessica säger att vi inte kan vara ihop. Vad tror du att hon menade med det?
- Är det med på testet? - Nej, jag frågar dig.
Kom igen. Inte nu. Jag är ju på hugget.
Du har noll rätt av 22. Det här kan du hjälpa mig med.
Jag har hört alla sätt man kan göra slut på.
Vet du vad? Alla säger samma sak. De klarar inte av din brunst.
- Klarar Jessica inte av min brunst? - Du får fixa nån som klarar av det.
Det är därför alla tjejer är snyggare än mina tidigare.
- Hur ska jag kunna hitta nån bättre? - Det finns två sorters människor:
Såna som inte har drömmar, såna som har det och gör inget åt det-
-och såna som uppfyller sina drömmar. Ska du hjälpa mig eller inte?
Jag vill, med det står att du måste klara det skriftliga provet.
Tror du att Andy Bellefleur kan det här? Det måste finnas ett lättare sätt.
Jag är redo...nu!
Jag kan skilja på gott och ont. Jag har all träning jag behöver.
- Vill du veta vad alkoholgränsen är? - Jag behöver inte veta det.
Är det med på provet är det inte på riktigt. Alla vet det.
Vi har inte pratat om barn, men Herren kanske menar att han är bra.
- Med tanke på att barn är en välsignelse. - Jag måste justera sonden.
Det var bättre. Där är barnet, ser du?
- Är det min bebis? - Det är ett huvud och ett hjärta nu-
-men det är väl allt du behöver?
- Kommer det som en överraskning? - Lite grann...
Min pojkvän och jag har inte varit ihop så länge.
Ni måste ha varit ihop i två-tre månader med tanke på hur det ser ut.
25 millimeter från hjässan till rumpan. Det har i alla fall gått nio veckor.
- Nio veckor? Är du säker? - Kanske tio.
- Svara, Terry! Jag städar. - Jag steker!
- Merlottes, du pratar med Tara. - Det är Mike Spencer. Hur mår du?
- Jag är på jobbet. Hur mår du? - Samma gamla visa.
Jag vet inte om du har hört det men begravningen är idag.
- Vadå? - Du vet...Eggs.
Vi är på kyrkogården och tänkte att du ville komma och säga farväl.
Tack, Mike. Jag ger mig av nu. Börja inte utan mig.
- Var är alla? - Det är bara vi.
Jag hittade inga släktingar och jag visste inte vem jag skulle ringa.
Jag skyller inte på dig. Men på en begravning förväntar man sig folk.
De man tycker om. Vem betalade för allt?
Det var jag.
Jag förstår om du inte vill ha mig här men Eggs förtjänade en riktig begravning.
Nej, kom här.
Kistan är fin. Du hade inte behövt göra det här.
Det här ändrar inte på nåt. Men det kanske kan hjälpa dig.
Jag vet att du menar väl. Men ingen kan göra nåt nu.
Nu har du i alla fall nånstans att gå.
Jag gillar att ha ett ställe att gå till när jag vill träffa farmor.
Varje gång jag besöker henne gör det lite mindre ont.
Kan du komma hem igen? Det är okej om du är arg på mig.
Jag ska till Jackson och leta efter Bill. Du får ha huset för dig själv.
Lafayette driver mig till vansinne.
Jag tror att alla är samlade.
Vänner, vi har samlats för att visa vår respekt till Benedict Talley.
Er närvaro försäkrar att han kommer att leva vidare-
-som Kristus försäkrar att hans själ inte kommer att överges.
Låt oss be att han finner evig frid i Herrens famn.
Vem där?
- Herregud. - Caroline, min käraste.
Kriget slutade för tre år sen.
- Jag var säker på att du var död. - Jag är hemma nu.
Jag har inte sovit sen du gav dig av. Jag bad för dig.
Jag bad till Gud att du skulle återvända. Speciellt de sista dagarna.
Är det Sarah?
Thomas? Båda...?
William...
Kom.
Jag skickade iväg Sarah till Tennessee. Thomas var för ung.
- Jag försökte skydda honom. - Du gjorde allt i din makt.
Jag hörde att många barn dog. Jag befarade det värsta.
Ingen kommer att hämta honom. Entreprenörerna rör ingen med syffe.
Jag ska begrava honom imorgon.
Thomas?
Det är pappa. Jag har kommit för att säga farväl.
William... Du är lika kall som jorden vi går på.
Nej...
- Var inte rädd. - Är du smittad?
Jag är. Jag var... Mitt mänskliga liv berövades från mig.
- Är du ett spöke? - Jag är här för att begrava vår son.
- Jag kan inte smittas. - Vad är du för nåt?
En demon? Djävulen?
Du har tagit min make. Du får inte ta min son.
- Nej, lyssna... - Backa!
Caroline.
- Är det här ditt verk? - Släpp henne. Det är min fru.
I hennes tillstånd är hon inte mänskligare än ett djur.
- Förutom hennes blod så klart. - Jag tillåter inte att du skadar henne.
Caroline? Titta på mig.
Titta på mig!
Döda mig! Jag står inte ut längre!
Gör vad du vill med min kropp. Min själ kommer att vara trygg...
Sluta, William.
Käraste.
Käraste, Caroline.
Jag är ledsen att jag måste göra det här mot dig.
- Kan jag hjälpa dig? - Ja, men...
Kan jag få ett nytt prov? Det är nåt fel på den här.
Jag tycker att det är nåt fel på dig.
- Jason, vakna! Jason. - Ja? Jag skulle bara hämta handskarna.
Du måste godkänna formuläret innan vi kan fortsätta på andra sidan av vägen.
Jag vet vad du tänker. Men jag har haft mycket att tänka på.
Det var nåt nytt. Håll dig vaken genom att-
-torka din kusins tårar och hålla henne borta från spetsiga föremål-
-så ser du hur mycket sömn du får då. - Jösses. Hallå!
Lafayette, Jason. Kom och hjälp mig!
- Hjälp! - Jag kommer.
Den är död. Den har inget huvud.
Den har inget huvud!
Det måste vara hon. Blond och söt. Inte konstigt att hon hamnar i trubbel.
- Vänta. - Bort med händerna!
- Jag tänker inte skada dig. - Du är varulv. Jag har fått vampyrblod.
Eric Northman har skickat mig. Jag heter Alcide Herveaux och jag ska skydda dig.
Jösses. Kolla in anläggningen.
- Hej. - Sam.
- Vad är det som händer? - Är det här ditt?
- Har det hänt nåt, eller? - Nej, vi undrade bara-
-vad du levde för slags liv här nere. - Vi hade ändå inget att göra idag-
-så vi åkte för att ta reda på det. Det var inte svårt att hitta dig.
Jag trodde aldrig att en av mina söner skulle lyckas med nåt sånt här.
Jag trodde att vi var överens om...
-...innan vi skulle träffas igen... - Är du inte glad att se oss?
Det var inte så jag menade. Jag har bara svårt för överraskningar.
- Han vill inte ha oss här. - Nej, så är det inte.
Det vill säga...
...nu när ni har åkte hela vägen, bjuder jag på lunch.
- Ta vad ni vill ha. - Jag har drömt om ett eget blues band-
-som skulle få heta Mickens Chicken och Chitlins.
Mr Fortenberry rensade diket för att ersätta ett avloppsrör-
-när han hittade offret. - Huvudet saknas. Det finns inget blod-
-så han förblödde innan han togs hit. Tecken visar att de är avrivna.
Brottslingen har slitit av huvudet. Det är bara vampyrer som klarar av det.
Det är därför det inte finns nåt blod.
Jag säger upp mig.
Vänta, vart ska du?
Hörde du mig inte? Jag säger upp mig! Jag har fått nog av den här skiten.
När ett mord är uppklarat dyker det upp två till. Det är som kvickrot.
- Du måste skriva på redogörelsen. - Skriv på den själv. Jag bryr mig inte.
Ta skräpet. Alltihop.
43 år och till vilken nytta?
Luckor i hjärnan och polyper i röven.
Jag behöver inte den här skiten!
Huset är inte gästvänligt. En lång historia. Jag berättar om det i bilen.
Du kan visst läsa tankar, stämmer det?
- Ja, det stämmer. - Dra åt helvete.
Kan vi ha ett samtal med min mun stängd?
Det är ohövligt på två, men i ett rum fullt av folk kan det komma till hands.
Det ska jag lägga på minnet.
Vad jag inte förstår är, om du har Erics blod i dig.
- Varför kan han inte se efter dig själv? - Det är inte så. Jag är inte hans.
- Varför tar du mig till Jackson? - Min far-
-har ett byggföretag i Caddo Parish. Det fattades pengar till ett projekt.
- Han åkte till Northman för ett lån. - Det vore inte mitt första val.
Man tar det man får. Jag är här för att hjälpa honom med skulden.
Jag gör inte tjänster åt vampyrer. Plus att jag vet var flocken håller till.
Du kommer ingenstans utan nån av dem.
Jag skulle inte kalla dem vänner. Mitt ex ligger med deras ledare.
- Ledsen. - Den flocken är en cancer för vår sort.
Varulvar bodde i Jackson under 200 år utan att nån människa visste om det.
När de kom till stan ökade brotten. Vi andra är inte helt perfekta-
-men ni låser dörren efter er. - En av dem kom efter mig igår kväll.
Northman nämnde det. Det var visst en ordentlig fight.
- Är du redo för mer av det i Jackson? - De tog någon jag älskar.
- Jag är fostrad att slå tillbaka. - Bra. Du får oss båda dödade.
Jag gör en liten packning.
Vad är hon för nåt? Är hon din fru?
Nej, det är hon inte.
- Kommer hon att döda mig? - Jag tillåter inte henne att skada dig.
Du har sårat henne tillräckligt för två livstider. Jag varnade dig.
Det är vår värld och deras. Däremellan ligger bara lidande.
Om du kan döda mig...
...ber jag dig att göra det nu.
Få henne att glömma.
Sätt igång. Det är ditt fel. Du måste få det ogjort.
Caroline...
Vi kan aldrig vara tillsammans.
Jag var aldrig här.
Adjö, unge Thomas.
Enda sättet att visa sin kärlek till en människa, är att hålla sig undan...
...för alltid.
Förstår du det nu?
- Johnson var min bäste man. - Allihopa är dummare än en låda sten.
- Det är orättvist. - Kanske mot lådorna eller stenarna.
Vi glömde att erbjuda Cooter en förfriskning. Kan du?
Zima, Stämmer det?
Det har gått 24 timmar och vi har varken sett till honom eller servitrisen.
Kan din flock med idioter inte göra nånting rätt?
- Nån har tagit honom. - Eric Northman.
- Vem? - Han är Sophie Annes sheriff.
Han är intresserad av servitrisen. Han har nog vakat över henne.
Mr Compton.
Utvilad?
Jag har tänkt igenom ditt erbjudande.
Att tjäna under Sophie Anne, har varit ett långt lidande för mig...
...och människorna som jag har haft runt om mig.
Jag inser det nu. För deras och min säkerhet...
...avstår jag min trohet till Louisianas rike...
...och jag lovar ödmjukt min lojalitet till Ers Majestät.
Underbart.
- Vi behöver inte flickan. - Låter du henne gå?
- Du gav mig ditt ord. - Jag gav mitt ord...
...till mr Compton. Och jag tänker hålla det.
Hej. Trevligt att se dig arbeta.
- Det är mitt jobb. - Efter allt som har hänt...
...är det skönt att du mår bra. Du ser ut att må bra. Mår du bra?
Det tar sig. Ett steg i taget.
Jag har också förlorat folk som jag älskade väldigt mycket.
Om du vill prata, eller nåt...
Du och Sookie är som systrar, och Sookie är min syster.
Vi är ju som en familj. Även om vi inte har haft kontakt på slutet.
Tack. Du är en bra vän.
- Jag borde ha varit där för dig. - Jag önskar att du hade varit där...
Men jag var inte där. Ursäkta att jag inte var där, och ursäkta att det hände.
Vad är det med dig? Du gjorde ju inget.
Jösses...
Du har rätt. Jag borde inte klandra mig. Jag är här borta om du behöver mig.
Jason.
Fan. Den där idioten.
Hej, sötnos.
Hoppa in.
Jag har sålt det jag har kunnat. Även vid halva priset är det ändå dyrt.
- Jag behöver mer tid. - Lugn. Du förstör din nya bil.
Pam har varit barsk sista tiden. Hon är väldigt stressad.
Det är dags för en liten gåva till min bästa försäljare.
Vad är haken?
Du betalar försäkringen. Jag är inte dum. Jag måste sälja bilen för en dollar-
-för att slippa gåvoskatten.
Det kan se lite konstigt ut med bilen parkerad utanför den där kojan.
Nej, jag tänker inte ta mer av er skit.
Du är värdefull, Lafayette.
Du är diskret och effektiv. Du har ett nätverk av lojala kunder-
-med enorma inkomster. Du kan bli rätt rik om du vill.
- Jag behöver inte mer pengar. - Inte?
Tänk att du hade så låg ambitionsnivå. Men du är väl som en maläten afghan-
-och begagnade möbler.
- Jag ska tänka på det. - Låt mig inte vänta för länge.
Du får vara skyldig mig för dollarn.
Erkänn! Du tänker göra slut.
- Nej, det är inte... -..."du, det är jag".
Om jag fick en femcentare för varje gång...hade jag haft 15 cent.
Det beror på mig. Jag...
-...jag väntar barn. - Va?
- Jag ville inte berätta eftersom det... - Herregud.
Ska vi ha barn?
Ja. Du ska bli pappa. Men berätta inte för nån.
Tack. Tack, älskling. Jag trodde aldrig att jag kunde bli så lycklig.
Tack för att du ger mening åt mitt liv.
Tack, sötnos.
- Hur många har han druckit? - Han klarar det. - Svep den.
- Jag bryr mig inte, han är underårig. - Jag är här, tönt.
- Han är snart 20. Spelar det nån roll? - Jag kan tappa mitt serveringstillstånd.
Och varför matar du honom med snapsar?
Jag har känt min son längre än dig. Lär mig inte att uppfostra honom.
Du ska följa reglerna i min bar.
- Det låter som om jag vore ett fyllo. - Du är ju full.
- Om du slår honom är du en av oss. - Nu räcker det.
Ni vet verkligen hur man förstör en fin återförening.
- Du borde göra kväll. - Kom igen!
Ta det inte personligt, Sam. Joe Lee är harmlös när han är nykter. Vi går.
Jag vill inte skämma ut oss mer än vi redan har gjort.
- Se bara till att de kommer hem tryggt. - In i bilen, grabbar!
- Ses vi snart? - Visst.
God afton, fröken. Är du ensam hemma ikväll?
Jag vet inte vad du har i åtanke, men du jävlas med fel tjej.
- Vampyrer kommer inte in utan inbjudan. - En människas hem.
Människan i det här hemmet dog för ett år sedan.
Varför berättar aldrig nån om sånt?
Kom, miss Hamby, sätt dig. Jag vill bara prata.
- Hur känner du till mitt namn? - Det är mitt jobb.
- Jag hittar saker. - Vadå för slags saker?
Allt som behöver bli hittat.
Har du nåt sånt?
Tja, Bill Compton. Han äger stället. Han är borta.
- Jag kan inte nå honom på hans telefon. - Ja, han med, men...
...jag tänkte på nån annan.
Tänk efter.
Har nån annan försvunnit den senaste tiden?
Det här friskar nog upp ditt minne.
Du känner alltså honom?
Nej. Det är ett huvud. Hur skulle jag reagera?
Lägg av. Var träffade du skönheten.
Vem bröt isen? Han, antar jag. "Du har fina läppar, älskling."
- "Puss"! - Sluta! Lägg ner den.
Det viktiga är att han inte längre är ett problem. Jag hjälper dig-
-så hjälper du mig.
Berätta allt du vet om Bill Compton.
Hallå!
Kom tillbaka!
Förbannat!
Det ser inte ut för mycket, men Lou Pines är Mississippis äldsta bar.
Alcide...
- Kul att se nån från den gamla flocken. - De nya dricker för oss alla.
- Vem är civilpersonen? - Hon är okej. Hon är en vän.
- Är jag inte rätt klädd? - Du ser ut som middag.
Jag håller ett öga på henne, Hollis.
Vi delar på oss, annars pratar de inte.
- Var kommer du att vara? - Med grabbarna. Jag vakar över dig.
Snabba dig, för din egen skull.
Hej, grabbar. Jösses, jag är så dum.
Jag glömde börsen i bilen, men jag är så törstig. Kan nån av er köpa mig en Cosmo?
Är du här ensam, sötnos? I så fall är du verkligen dum.
Jag har varit på värre platser. Har nån hört talats om stället i Louisiana-
-som kallas Fangtasia?
Ingen är elakare eller starkare än en vampyr. Det måste man väl gilla?
Du skulle bli förvånad, om du visste att vi sparkade skiten ur en-
-skulle du vara i säng rätt snabbt. - Du kan väl berätta om det?
- Vi kan prata om det mellan fyra ögon. - Visst. Varför inte?
- Vem ska börja? - Kan du ta mig till en vampyr?
Som i en trekant?
Håll klaffen! Jag har mer vampyrblod i mig än du tror.
Förbannat!
Mina slagträn tar slut om han fortsätter så här. Få ut honom härifrån. Nu!
Kom igen. Hon är inte värt besväret.
- Jag känner henne knappt. - Jag menar Debbie.
- Vad är det med Debbie? - Jäklar.
Debbie har förlovat sig med Coot.
Lägg av, Hollis.
Festen är imorgon kväll. Här.
Jag är ledsen att du fick höra det från mig.
- God kväll, Tara. - Vem har avslöjat mitt namn?
Jag träffade en förtjusande babyvampyr ikväll. Nej, hon var irriterande-
-men hon berättade massor av saker, som ditt namn och att du bor i huset som-
-ägs av Bill Comptons mänskliga sällskap.
Varför är det så viktigt? Vem jobbar du åt?
Se vem som plötsligt vill lära känna mig.
- Är det okej om jag kommer in? - Nej, jag har en hemsk meritlista-
-när det gäller att släppa in folk. - Var inte på det viset, Tara.
Tara...
-...är ett sånt vackert namn. - För dig är mitt namn:
"Tjejen från Bon Temps. Hur mår hon? Synd att jag inte kan få henne längre."
Jag kan få dig när jag vill.
Visst stämmer det, Tara?
Ja.
- Vill du komma in? - Om du insisterar.
Kom in, är du snäll.
Mycket imponerande. Du vann Russell Edgingtons förtroende.
- En bravur föreställning. - Jag bryr mig inte om vad du tror.
Min enda lojalitet är till min kung.
Din enda lojalitet är till dina egna känslor. Det är ditt stora problem.
För hundra år sen var det till din mänskliga fru.
Nu är det den där fåniga servitrisen. Du säger vad som helst för att rädda henne.
Vi kan aldrig älska människor utan att bringa lidande till dem.
Du lärde mig det. Och jag kommer aldrig att förlåta dig för det.
Det är en sanning som du vägrar att inse-
-eftersom du hänger kvar i drömmen om mänsklighet.
Du har rätt. Är det vad du vill höra?
Du visade det för mig en gång och nu har jag lärt mig det igen.
Du har vunnit. Du har berövat mig min frihet...
...mitt hem...
...min mänsklighet.
Men jag kommer aldrig nånsin att älska dig.
Aldrig!
- Ja. Älska med mig. - Aldrig...
Åh, William.
Jag älskar dig så mycket.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator och Dvärghamstern